KUOLLUT MIES El PALTTOOTA KAIPAA
John Hay Forrest kuollut onnettomuudessa Kuuluisa tiedemies ja ihmisystävä
Oli myös juustomestari ja kolmen lapsen isä
Rigby Reardonin etsivätoimistossa oli hiljainen päivä.
Minulla oli kohmelo, ja töitä oli niin vähän, että luin vanhoja sanomalehtiä.
Ajattelin jopa sulkea toimiston pariksi päiväksi,
kun yhtäkkiä...
- Hra Reardon? - Aivan oikein.
Minun...
Nimeni...
Kaikkina vuosinani alalla en ollut koskaan nähnyt hänenlaistaan.
Oliko hän todellinen? Sen sai selville vain yhdellä keinolla.
Mutta muistin Marlowen sanat.
Älä rakastu ASIAKKAASEEN
Mitä pirua Marlowe muka tietää?
Tyttö oli todella upea.
Mitä te teette?
Asettelen vain rintojanne.
Pyörryitte ja ne liikahtivat pois paikoiltaan.
- Noin. - Kiitos.
Eipä kestä.
Kiitos. Pyydän anteeksi dramaattista sisääntuloani.
Mutta kun näin sanomalehden otsikon...
Dodgers hävisi taas
- Taidat olla aikamoinen Dodgers-fani. - En, näin etusivun.
- Mikä nimesi on, nukke? - Juliet Forrest.
Forrest...
Kuulun juustomestarin tytär. Kupillinen jaavaani kai kelpaisi.
Juusto oli isän harrastus. Hän oli tiedemies.
- Joutui aika pahaan onnettomuuteen. - Siksi olen tullutkin.
Et usko, että se oli onnettomuus. Luulet, että hänet murhattiin.
Mistä tiesit?
Minun hommani on tietää, neiti Forrest. Istuudu.
Miksi luulet, ettei se ollut onnettomuus?
Juuri ennen kuin se tapahtui,
hän käyttäytyi hyvin omituisesti, kirjoitti tusinoittain nimilistoja.
Hän kirjoitti niitä imupaperille ja lehtiöihin, mihin tahansa.
Tässä on yksi listoista, tai osa yhdestä.
Se on dollarin setelistä.
Minusta alkoi jotenkin tuntua, että hän oli suuren salajuonen uhri.
Päättelit tämän perusteella murhan ja suuren salajuonen?
Taidat pitää minua liian mielijohteisena, hra Reardon?
Ehkä.
Ehkä en.
Jos tahdot minun tutkivan isäsi kuolemaa, perin 10 dollaria päivältä.
Sekä kulut.
Riittääkö 200 dollaria ennakoksi, hra Reardon?
- Ampuisin isoäitini 200 dollarista. - Siihen ei ole tarvetta.
Ei sitä koskaan tiedä. Viime jutussa minun piti heittää veljeni lentokoneesta.
Missä isäsi piti papereitaan ja kirjeitään?
Hänellä oli pieni toimisto keskikaupungilla. Avain on tässä.
Kiitos, hra Reardon. Arvostan tätä.
- Neiti Forrest? - Niin?
Kengät säästyisivät, jos kertoisit mihin oveen tämä avain sopii.
Osoite on 429 Firehouse Row.
Aika hämärää seutua kuuluisalle tiedemiehelle.
Se oli ainoa paikka, jossa hän voi tehdä juustokokeiluja
hajun häiritsemättä naapureita.
Käyn kokeilemassa mitä löytyy.
Näkemiin, hra Reardon.
Matkalla Firehouse Rowlle yritin olla ajattelematta Juliet Forrestia.
En ollut nähnyt sellaista vartaloa
sen jälkeen kun ratkaisin isotissisen tytön murhatapauksen.
Tri Forrestin juustolabran löytäminen ei ollut vaikeaa.
Se haisi kakalta.
Sisältä löytyi jotain kiinnostavaa.
"John Forrestille, joka juustojensa tapaan väkevöityy ikääntyessään."
"Rakkaudella, Kitty."
Eli vanha kuuluisa tiedemies sai vähän avioliiton ulkopuolista apua.
"Carlottan viholliset."
"Carlottan ystävät."
"Kitty Collins"?
Kuulostaa, että saan seuraa.
Tuholaistorjunta.
Hetkinen.
Sisään.
Istuutukaa.
Pöydällä on keksejä.
Ottakaa.
Eivätkö olekin hyviä?
Hyvän tuholaisten torjujan on kai nautittava tappamisesta.
Joo.
- Niin? - Haluaisin tavata neiti Forrestin.
- Kenet voin ilmoittaa? - Hra Reardonin. Minua on ammuttu.
Hyvä on, herra.
- Saanko ilmoittaa kuka ampui? - Ette. En tiedä itsekään.
Oletteko kunnossa? Näytätte siltä, että pyörrytte pian.
Pyörryn?
En ikinä.
- Ottakaa minut kiinni. - Anteeksi.
Olen hovimestari, en kiinniottaja.
Nukke.
Mitä sinä teet?
Pitäisi tuntua nyt paremmalta.
- Missä opit tuon? - Kesäleirillä.
- Opit sen tyttöjen kesäleirillä? - Se on käärmeenpuremia varten,
mutta olen huomannut, että se tehoaa kaikkeen.
Mutisit, että Kitty Collins ja Swede Anderson ovat listalla.
- "Carlottan ystävät"? - Juuri niin. Tunnetko heidät?
Kitty oli nainen,
jonka kanssa isä leikitteli sen jälkeen kun äitiä ei enää kiinnostanut.
Ja Swede oli Kityn poikaystävä.
Missä he ovat nyt?
Viimekuuleman mukaan Santa Barbarassa.
Swede oli ennen nyrkkeilijä. Nyt hän on töissä bensa-asemalla,
ja Kitty laulaa yksityisklubissa.
Tämä voi kiinnostaa sinua. Löysin sen isän työhuoneesta.
"Kiitos sekistä. Jos satun voimaan huonosti,
se dollari, jonka annoit säilytettäksi on sokeripurkin kannen alla."
- "Shh." - Miksi?
Ei. Tämä.
Ei, ei se ole "Shh." Se on S-H-H. Samuel H Hastings.
Lankoni. Tai ainakin oli.
Hän ja siskoni Leona ovat eronneet. Hän on toivoton juoppo.
- Missä hän on nyt? - En tiedä.
Soita puolestani siskollesi Leonalle.
Hyvä on.
Pelkäänpä ettei hänestä ole kovin paljon apua.
- Hän on hyvin häiriintynyt. - Miten häiriintynyt?
Hänet on todettu paranoidiksi luulosairaaksi.
- Lääkärit epäilevät teeskentelyä. - Tiedän sen yhden sanan kuultuani.
- Haloo? - Hän teeskentelee.
Rva Hastings? Nimeni on Reardon. Ikävä kuulla isänne poisnukkumisesta.
Ei hän ole nukkunut pois. Hän palaa vasta sunnuntaina.
Sunnuntaina? Ette ymmärrä, rva Hastings.
Tutkin isänne kuolemaa.
Isäni soitti Chicagosta tänä iltana. Hän ei maininnut siitä sanallakaan.
Ehkä häneltä unohtui.
Isänne on kuollut, rva Hastings.
Siskonne Juliet luulee, että kuolema ei ollut onnettomuus.
Mistä te puhutte?
Juttelin juuri hänen kanssaan pitkään.
- Hän kertoi teistä kauheita asioita. - Kuule, senkin valekaistapää.
Anteeksi, että kutsuin teitä kaistapääksi. En vain ehdi kuunnella...
Älkää kuunnelko sitten. Kuka siitä välittää?
Sisarellanne on paljon opittavaa puhelintavoista.
Tiedätkö yhtään, mistä Sam löytyisi?
Voisit kysyä 5. Kadun baarimikoilta.
Soitan sinulle, jos jotain löytyy.
Jos en ole kotona, jätä viesti hovimestarille tai siivoojalle.
Siivooja.
Anteeksi.
Miksi sinä teit noin?
Kun olin seitsemän vanha,
isäni karkasi sii... kanssa.
Äiti kuoli särkyneeseen sydämeen.
Nyt aina kun joku sanoo sii...
Alan raivota.
Miesparka.
En syytä sinua siitä, että kuristit minua.
En sano sitä enää ikinä.
Kiitos.
Nähdään, nukke.
Talsin 5. Kadulle etsimään Samuel H Hastingsia.
Se oli turhien toiveiden ja särkyneiden unelmien katu.
Kaikki oli halpaa, alennettua. Prostituoidutkin olivat alennuksessa.
Hastingsin löytäminen ei ollut vaikeaa. Hän oli velkaa jokaiselle baarimikolle.
Hän asui Hotelli Wardissa 5. Kadulla. Se oli ennen ollut 8. Kadulla,
mutta katteettomat sekit työnsivät sen kaupungin toiselle laidalle.
Menin hänen huoneensa ovelle ja koputin.
- Hastings? Sam Hastings? - Kuka siellä?
Nimeni on Reardon. Minulla on sinulle ehdotus.
Mutta ei tänään. Pitääkö sen olla tänään?
- Joo. - Tule maanantaina.
- Minulla on ne rahat sinulle. - Mitkä rahat?
Sokeripurkkiisi on kätketty dollarin seteli.
Maksan siitä viisi dollaria.
- Sillä voi ostaa paljon viinaa. - Hetki vain.
Katso kannen alta.
Se sopii täydellisesti. Useimmista nimistä ei saa selvää,
mutta voin erottaa Kitty Collinsin ja Swede Andersonin.
Mutta mitä "CY" tarkoittaa?
Kyllähän sinä tiedät. Syy, niinkuin aihe...
Ei, tässä näin. C-Y.
Ellen arvaa väärin, se tarkoittaa "Carlottan ystävät".
- Vaikuttavaa. - Jos luulet tuota vaikuttavaksi...
Siinä minä seisoskelin tehden hänelle typeriä temppuja,
ajaen kilometrikaupalla päästäkseni näkemään hänet.
Miksi?
Mitä ajattelet, Reardon?
Nähdään, nukke. Menen Santa Barbaraan, jos tarvitset minua.
Sain selville, että Kitty Collins työskenteli Brentwood Roomissa.
Brentwood Room.
Minne rikkaat naiset menevät tapaamaan rikkaita miehiä saadakseen rikkaita lapsia.
Neiti Collins?
Kitty ei antaisi minulle mitään tietoja, jos hän epäilisi minua etsiväksi.
Anteeksi.
Joten päätin esiintyä tärkeänä elokuvatuottajana.
- Nimeni on Reardon. Teen elokuvia. - Miten ihmeellistä.
- Pidätkö nyrkkeilyelokuvista? - Pelkäänpä, etten ole nähnyt sellaista.
Etsin näyttelijöitä isoon nyrkkeily- elokuvaan. Etsin laulajaa. Kiinnostaako?
Ajatuskin miehistä hakkaamassa toisiaan mäskiksi saa minut voimaan pahoin.
Tuota, teen myös uskonnollista elokuvaa,
Pyhän Betyn tarinaa.
Tiedäthän, nunna joka opetti spitaalisia laulamaan.
- Kuinka hienoa teiltä. - Kiitos.
John Hay Forrest sanoi, että olet Carlottan ystävä.
Sallitteko anteeksi?
Olin varmaan osunut hermoon. Hän muuttui kalpeaksi kuin haamu.
Seuraavana päivänä seurasin Kitty Collinsia hienoon ravintolaan.
Aterian puolivälissä hän huomasi minut ja teki jotain aika outoa.
Hän otti rintaneulansa irti ja kätki sen.
Minulla oli hyvä aavistus minne.
Pysähdy. Olen terveysvirastosta.
Meille on ilmoitettu, että keitoissanne on liikaa koruja.
"CV." Carlottan viholliset.
Ainoa listan nimi, jota ei ollut pyyhitty yli, oli Swede Anderson.
Päätin pistäytyä hänen luonaan, ennen kuin hänetkin pyyhittäisiin yli.
Swede ei elänyt leveästi.
Itse asiassa hetken ajan luulin, ettei hän elänyt lainkaan.
Swede?
Anteeksi, Swede. Luulin, että sinut oli murhattu.
No niin, herää.
Herää, Swede.
Tarvitset kupillisen jaavaani.
Olet hereillä. Hyvä. Jaava on valmista aivan kohta.
Tämä ei parane ikinä.
Sitäpaitsi arvelen, että Kitty Collins on jo kaukana täältä.
Luuletko, että sama mies tappoi Sweden ja isäni?
Odota, nukke. Kukaan ei ole todistanut, että isäsi on murhattu
vielä.
Mutta saatat olla oikeassa siinä, että tämä on salaliitto.
Se on liian iso. Ehkä liian iso yksin hoidettavaksi.
Tuotko kupillisen jaavaa?
- Joo? - Haloo, Marlowe?
- Terve, Bernie. - Ei, tässä puhuu Rigby.
Mitä on tekeillä?
Tutkin tärkeää juttua. Tarvitsen apuasi. Kuinka pian pääset tänne?
- En ole syönyt aamiaista. - Aamiaista? Olet myöhässä lounaalta.
- Kello on kaksi. - Kaksi?
Tule tänne. Teen sinulle kupillisen kuuluisaa jaavaani.
- Ostan sen mieluummin itse. - Miten vain. Nähdään puolessa tunnissa.
Ja Marlowe. Pidä solmiota, herran tähden.
Mikä tuo on?
Löysin sen isän työpöydän laatikosta.
Se näyttää juna-aseman säilytyslokeron avaimelta.
Numero on viilattu pois. Mitä siinä kirjekuoressa lukee?
"Viimeisin rotta."
- Hyvin nokkelaa. - Ymmärrätkö mitä se tarkoittaa?
Aavistus vain. Tiedäthän, että kiinalaisilla on eri eläin joka vuodelle?
- Kyllä. - Ellen arvaa väärin,
viimeisin rotan vuosi oli 1936.
Tämä on lokeron numero 1936 avain.
- Olet hyvin terävä mies. - Niin oli Abraham Lincolnkin.
Ja miten hänelle kävi. Terävyys voi tappaa.
Toivottavasti ei.
Joskus minusta tuntuu, että haluaisin...
Haluaisit mitä? Suudella minua?
Joo, sehän olisi mukavaa.
Voisin kertoa hänelle, että olin alkanut tuntea jotain häntä kohtaan.
Jotain lämmintä ja litisevää.
Mutta minun alallani mies ei voi ottaa vaimoa, hankkia lapsia.
- Ei meidän tarvisisi hankkia lapsia. - Mitä?
Kuule, emme pääse tällä menolla mihinkään.
Mutta kiitos silti.
Sinun on parasta lähteä. Marlowe on tulossa tänne juttelemaan.
Jos tarvitset minua, soita.
Osaathan sinä valita numeron?
Pane vain sormi reikään ja pyöritä.
Tule sisään. Ovi on auki.
Terve, Marlowe.
Jumalauta. Et tehnyt mitä käskin.
Vihaan tuota tapaasi pitää paitaa napitettuna ilman solmiota.
Anna kun etsin sinulle solmion.
Tässä. Tämä on sininen, mutta se sopii yhteen ruskean kanssa.
- Ärsytät minua. - Minäkö ärsytän sinua?
Tulet tänne ilman solmiota... Oletko humalassa?
- Paljonko olet ryypännyt? - Yhden martinin.
- Tiesin että tulen tapaamaan sinua. - Istuudu.
Haluan, että teet jotakin.
Tässä on nimilista, jonka löysin keitosta. Älä pyydä selittämään.
He ovat kai kuolleet. Haluan että tarkistat asian.
Ja Marlowe? Pane tämä päällesi. Palveluksena.
Siinä on nipistin.
Marlowe alkoi tarkistaa Kityn listan ja ratkaisemattomien murhien vastaavuutta,
kun minä taas menin taksilla asemalle
katsomaan, miten tri Forrestin avain sopii palapeliin.
Tepastelin lokerolle numero 1936.
Avain sopi kuin käsine. Kun avasin lokeron,
huomasin komean, liituraitapukuisen miehen katselevan minua.
Näytti etten ollut ainoa, jota lokeron sisältö kiinnosti.
Sisällä oli kaksi pitkää listaa Carlottan ystävistä ja vihollisista.
Ensimmäinen silmäänpistävä nimi oli FX Huberman,
osoitteesta 46 Bay Court Drive, Grunion Point.
Päätin mennä pienelle junamatkalle ja käydä hra Hubermanin luona.
Tiesin, että "Komea" seuraisi minua ja hänet karistaakseni
livahdin nokkelasti miestenhuoneeseen ja kadotin hänet.
Hän ei mitenkään voinut seurata minua, ellei kenkiini ollut tarttunut vessapaperia.
Hemmetti.
Se ei oikeastaan ollut vessapaperia, vaan istuinsuojus,
mutta se riitti johtolangaksi terävälle kaverille.
Heti kun menimme tunneliin,
Komea pujahti sisään ja alkoi etsiä tulitikkuja minun taskuistani.
- Pyydän anteeksi. Oliko se jalkanne? - Ei, vaan kasvoni.
En aavistanut, että menisimme tunneliin.
Ette varmaan.
Luulin, että osasto oli tyhjä.
Joo, tietty. Toki.
- Anteeksi. Toivottavasti en satuttanut. - Ei se mitään.
Minkä vuoksi olen ansainnut seuranne?
Seuraavassa osastossa istuva mies polttaa hirveää sikaria.
Minun piti tulla tänne. Ettehän te polta?
- En, minulla on tuberkuloosi. - Herran kiitos siitä.
Viime yön jälkeen pääni ei kestäisi sitä.
Hän ei saanut tietää määränpäätäni, joten päätin poistaa hänet nopeasti.
Minulla on aina huuliharppu mukana.
Se on haitaria kevyempi, ja unilääkettä tehokkaampi.
Jätin hänet uinailemaan livahtaessani ulos Grunion Pointissa.
Tässä on kolme taalaa, jos ajat 46 Bay Courtiin kymmenessä minuutissa.
Seuratkaa tuota taksia.
Tein aika ovelan tempun.
Viemällä aseman ainoat taksit varmistin, ettei Komea seurannut minua.
Kun saavuin Hubermanille, yllätyin.
Hra Huberman olikin seksikäs nainen, jolla oli juhlat.
Hän ei edes kysynyt mitä halusin, vaan sai minut viihtymään välittömästi.
Entä sinä? Enkö ole nähnyt sinut jossain aiemmin?
Ehkä. Olen ollut jossain aiemmin.
Mukavaa, että kutsuit minut. Tunnen itseni vähän kuokkavieraaksi.
Pidän kuokkavieraista.
Minä pidän naisista, joilla on makuuhuonesilmät.
Tiedätkö mitä? Pidän sinusta.
Minäkin pidän minusta.
Kun nämä ihmiset lähtevät, ehkä me voimme juhlia kahdestaan.
Pitääpä miettiä.
Hän mietti nopeasti.
Olen hyvin pahoillani. Teidän on lähdettävä. Juhlat ovat olleet hirveät.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Eikö täällä olekin tunkkaista?
Tajusin yhtäkkiä, että olin saanut tyrmäystabletin.
Huuleni tuntuivat viemärinkansilta. Kieleni tuntui karvaiselta.
Korvani alkoivat soida. Olo oli kuin koiralla.
Tule. Lähdetään ulos tanssimaan.
Pane sinä musta mekkosi päälle, ja minä menen ajamaan kieleni.
Tule, FX. Olen valmis.
Mennään tanssimaan.
Pysähdy.
Anteeksi, nukke.
- Kuinka pääsit tänne? - Ovi oli auki, joten kävelin sisään.
- Olen yrittänyt soittaa koko illan. - Kuinka minä pääsin tänne?
- Arvaisin, että konttasit. - Voi Luoja.
- Ei, ei tässä hätää. - Tämä on vain alkoholia.
- Polviin ei koske. - Älä ole vauva.
Pysy loitolla.
Mikä hätänä?
Sam Hastings on kuollut.
Juoppoparka. Miten se tapahtui?
Putosi ikkunasta tavoitellessaan viskipulloa.
Hänet saatettiin työntää. Marlowe saa tarkistaa sormenjäljet hänen selästään.
- Entä muuta? - Kyllä.
Löysin toisen lappusen, jonka isä oli kirjoittanut itselleen.
"NYTAG-216."
Luulen, että se on newyorkilainen rekisterinumero.
Ei hassummin, nukke. Ellen...
Varovasti. Anna kun haen alkoholia.
Ei.
Se ei ole N-Y TAG. Se on N-Y-T.
New York Times.
Entä "A-G"?
- Kirjastokielessä viittaa elokuuhun. - Entä 216?
Tarkoittaa elokuun 2. numeroa, sivua yksi, palstaa kuusi.
Numero 20, kiitos.
Hei. Minä tässä, Rigby.
Anteeksi, sulosääri, on ollut kiire.
Tepastelepa New York Timesin kansion luo,
ja lue, mitä elokuun 2. numeron etusivulla, kuudennella palstalla on,
niin ehkä vien sinut ulos syömään pikapuoliin.
Minä odotan.
Veisit tytön ulos syömään tietojen tähden?
Tytön? Pojan.
Joo. Lue sitten koko artikkeli.
"Immer Essen".
Walter Neff on sen omistaja.
Kiitos, sulosääri. Olen palveluksen velkaa.
Immer essen.
Se tarkoittaa "aina syömässä".
- Millä kielellä? - Saksaksi.
Se on myös eteläamerikkalaisen risteilylaivan nimi.
Tiedän. Kun Sam Hastings ja siskoni erosivat viime heinäkuussa,
hän kävi Etelä-Amerikassa sillä laivalla.
Hyvin kiinnostavaa.
Heti matkan jälkeen, yhtiö peruutti risteilynsä.
Nyt Sam Hastings on kuollut.
- En näe niiden yhteyttä. - En minäkään. Se minua vaivaakin.
Haloo?
- Kuka siellä? - Tässä puhuu Marlowe.
Ai, terve, Marlowe. Odottaisitko hetkisen?
- Se on Marlowe. - Hyvä.
Hei, Marlowe. Kuule, älä käy läpi niitä ratkaisemattomia murhia aivan heti.
Niinkö? Miksi?
Minulla on tärkeämpi tehtävä. Oletko ollut Walter Neffin kanssa tekemisissä?
Walter Neff. Hänellä on risteilylaivayhtiö Etelä-Amerikassa.
Hyvä. Kerro minulle hänestä.
Käy supermarketeissa etsimässä vaaleaverikköjä?
Hyvä. Minä toimitan vaaleaverikön.
Vielä yksi juttu.
Jos Walter Neff lähtee maasta, minun täytyy ehkä lähteä vesille.
Jos lähden, pysy erossa viinasta. Ne ihmiset ovat tappajia.
No, kiitos että kerroit. Hauskaa matkaa.
En ehkä lähde välittömästi, mutta kiitos silti. Ja Marlowe?
- Onko sinulla solmio? - Kuulemiin.
- Mistä siinä oli kyse? - Marlowe tuntee Neffin.
Sanoo, ettei hän voi vastustaa vaaleita kaunottaria.
Tarvitsemme siis naisvakoojan.
Enkö minä kelpaisi?
Anteeksi.
Et ole tarpeeksi vaalea.
- Voinhan minä valkaista tukkani. - Ei käy, nukke. Olet asiakas.
Olen oppinut yhden jutun asiakkaista. Kuolleet asiakkaat eivät maksa laskujaan.
Etkö ajattele minua minään muuna?
Vain henkilönä, jolta saa 10 dollaria päivältä?
ASEET EIVÄT TAPA ETSIVIÄ, VAAN RAKKAUS! "Marlowe"
Aivan niin, nukke. Olet minulle pelkkä lounasseteli.
Miten voisin kertoa, että valehtelin?
Työskentelisin ilmaiseksi, jotta näkisin hänen hiustensa heilahtavan,
haistaisin hänen pehmeän ihonsa, painaisin hänen päänsä olkapäälleni.
Tuntisin hänen vyötärönsä muodon, hänen selkänsä kaaren,
ja sitten hyväilisin hänen kahta, kaunista...
Anteeksi.
En vai pidä siitä, että minua kutsutaan lounasseteliksi.
Kun aloitin vaalean vakoojan etsinnän, yritin päästä eroon näystä, jossa Juliet
pyyhältää ulos toimistostani hammastahnaa kengissään.
Ensimmäisenä listalla oli Monica Stillpond, seksipommi, joka kerran sanoi, että
hän tekisi mitä tahansa, kenelle, missä ja milloin tahansa.
Mutta lihasvoima sai poliitikon urani alkuun.
Olin silloin Zimmermanin, vanhan putkimiehen apulaisena.
- Hra Madvig, pilailette. - Putkiasennuksesta vai lihasvoimasta?
En osaa kuvitella teitä putkimiehenä.
Hän oli keskellä hienoja päivälliskutsuja.
Mutta en voinut tuhlata aikaa kohteliaisuuksiin. Sain hänen huomionsa.
Kahvi tarjoillaan olohuoneessa, hra Madvig.
Yksi asia Monicasta: Sanat "En voi" eivät olleet hänen sanavarastossaan.
Monica, haluan, että teet jotain puolestani.
En voi.
Hän oli kai lisännyt ne sinne sitten viime tapaamisen.
Seuraavana listallani oli Doris Devermont, vanha suola.
Minulla oli ollut kaikkein rehellisin suhde hänen kanssaan.
Olin valehdellut ainoastaan nimestäni. Kerroin hänelle olevani Teddy Novak,
jotta hän ei voisi jäljittää minua, jos saisin hänet raskaaksi.
Doris luonnollisesti muisti minut.
Kuinka voitte, hra Novak?
Hra Novak? Ei halausta, ei suukkoja? Ennen kaaduimme toistemme syliin, Doris.
Eikö meidän sinustakin pitäisi tutustua toisiimme uudelleen alusta asti?
Siitä on vain viisi vuotta. Tarjosit minulle ruokaa, kun minun täytyi lähteä.
Olinpa hupsu. Olet varmaan nälkiintynyt.
Sitä olisi pitänyt miettiä aiemmin. Haen kahvia ja voileipiä.
Kahvia ja voileipiä.
Nyt muistin Doriksen kuuluisat vanhentuneet voileivät.
Hän osti eilisiä leipiä, ja paahtoi ne. Onkohan hän muuttunut.
Leipä ei ole kovin tuoretta. Paahdanko sitä?
Ei kiitos. Luovuin vanhasta leivästä paastonajaksi.
- Paastonajaksi? - Ei mitään.
Vanha kunnon Doris.
Hän osti savukalkkunaa, jotta se säilyisi kuukausia.
Kun se lopulta pilaantui, hän syötti sen sisäkölle.
Minulla oli savukalkkunaa. Siivooja kai söi sen lounaaksi.
Ai, täällä on pasteijaa.
Siivooja.
Anteeksi.
Olin liian nolostunut pyytämään Dorikselta palvelusta yritettyäni kuristaa hänet,
joten siirryin pienen mustan vihkoni seuraavaan nimeen.
Vaalein listalainen oli rikas seurapiiri- nainen nimeltään Jimmi Sue Altfeld.
Minua inhotti käyttää häntä - hän oli niin rakastunut minuun, että melkein oksetti.
Mutta työ oli tärkeämpää.
Vein hänen syömään ulos Plantation Clubille.
Sitten tein siirtoni.
Viimeksi tavatessamme jätin sinut yksin Schwabin baaritiskille.
- Ethän vihaa minua sen vuoksi? - En tietystikään.
Hyvä.
Haluaisin keskustella jostain kanssasi.
- Minne? - Vie minut kotiin.
En aikonut viedä häntä kotiin. Hänen isänsä vihasi minua.
Joten pyysin hänet motelliin, jossa näyttäisin hänelle jotain käsilläni.
Sisään.
No, Jimmi Sue, oletko valmis?
Mitä me teemme?
Kinseyn alusta loppuun.
Onko kukaan sanonut, että huulesi ovat kuin kaksi mehukasta ruusukaalin nuppua,
- jotka odottavat voita ja puraisua? - Monet miehet ovat.
Todellako?
Ovatko ne miehet sanoneet,
että silmäsi ovat kuin kiinalaiset kolikot, joiden keskellä on kaviaaria?
Tajuatko, miten onnellisia voisimme olla täällä?
Tajuan. Mutta haluan, että tulet ensin mukaani kaupunkiin.
Minulla on tärkeä juttu. Se on vaarallinen, ja kuolet todennäköisesti.
- Mutta jos rakastat minua, teet sen. - Kyllä, minä rakastan sinua.
Ja minä sinua. Enkä ole sanonut mitään niin vakavissani ikinä.
Vuokrasin asunnon, ja aloin antaa Jimmille ohjeita miten pumpata Neffiä.
Hän omaksui ohjeet kuin sika sotkun.
Tässä on kuva hra Neffistä.
Tee kaikki mitä tarvitsee,
jotta saat selville, mitä Immer Essenillä tapahtui.
Isäsi uhkasi höyhentää minut, jos jatkaisin sinun tapailuasi.
Ajattelin pistäytyä hänen luonaan huomenna ja tarjota rauhanlahjaa.
Mikä voisi pehmentää häntä?
Hänellä ei ollut poikana koiraa.
Ei ollut koiraa?
Hra Altfeld?
Täysin sisäsiisti.
Sen nimi on Ramon.
Se on teidän.
Häivy, varas!
En varasta tytärtänne. Lainaan häntä vain tärkeään juttuun.
Älä mene tyttäreni lähelle. Älä yritä tavata häntä. Älä kirjoita äläkä soita.
Voinko tehdä hänen alusvaatteistaan keittoa?
- Ulos! - Hra Altfeld,
auttamalla minua tyttärenne vaarantaa henkensä.
Mutta hän voi pelastaa satojen hengen. Ettehän asetu sellaisen tielle.
Kyllä varmasti!
Tappaisin tai pidätyttäisin sinut, jos se suojelisi tytärtäni.
Ja minä toin teille koiranpennun, jota teillä ei ollut poikana.
Nyt ulos!
Tule, Ramon.
Ette ansaitse koiranpentua.
Odota.
Nosta tuo ylös.
- Mutta se on löysä ja höyryävä. - Nosta se ylös.
Olette sairas, Altfeld.
Voitte saada minut keräämään kakkaa, mutta ette estä tapaamasta Jimmi Sueta.
- Haluatko koiranpennun? - Koira olisi ihana.
Kiitos.
- Tässä on jotain teillekin. - Voi kiitos.
Hyh!
No niin, Larry, Moe ja Curly.
Kiitos, Dan.
Ei näin pidä kohdella hra Altfeldin tyttären ystävää.
Sinua voi kohdella vain yhdellä tavalla.
Täällä on aika teräviä apinoita.
Huomaan, että tällä on Phi Beta Kappa -avain.
Teidän siirtonne.
Minä taotan sinuun vähän järkeä.
Mitä hän maksaa teille? Maksan kaksi kertaa enemmän, niin hakataan hänet.
No niin, Dan.
Rigby?
Juliet.
Senkin iljetykset. Hakkasivat naisen.
He jopa täräyttivät rintasi pois paikoiltaan.
Rigby?
Juliet. Oletko kunnossa?
Kyllä, hienossa.
- Näytät kamalalta. - Päivän työt painavat.
Ei, Rigby. Se ei ole sen arvoista.
- Haluan että lopetat. - Miksi? Koska minua on kovisteltu?
Sinua on myös ammuttu ja huumattu,
ja menit varmaan sänkyyn naisten kanssa, joita et tunne.
Olet vain tolaltasi, koska haastattelin vaaleaverikköjä.
Voit unohtaa sen.
Olen päättänyt hankkia tiedot itse.
Miten?
Naamioitumalla vaaleaksi kaunottareksi.
- Näytänkö hienolta naiselta? - Et yhtä paljon kuin minä.
- Charmi ei ole vielä päällä. - Rigby, antaisit minun mennä sijallesi.
Ja Neffin yrittää kähmiä sinua? Ei onnistu, nukke.
Etkö halua Neffin kähmivän minua?
Eihän se tarkoita sitä, että olet alkanut välittää minusta?
En halua, että ketään asiakastani kähmitään.
Olen myöhässä. Neff käy supermarketeissa joka torstai etsimässä vaaleaverikköjä.
Jos olen vähänkään nainen, joka luulen olevani,
teen treffit Neffin kanssa täksi illaksi.
Onnea matkaan.
Neffin lempimetsästyspaikka oli Jerry's Market Melrosella.
Huomasin hänet heti ja etenin käytävää pitkin häntä kohti.
Minulla oli hajuvettä, jonka nimi oli "Hyväile minua".
Sen aroma tarttui Neffiin kuin läski anoppiin.
Hän oli oikea naisten mies. Hän teki oloni kauniiksi, eloisaksi.
Hän pyysi minut luoksensa, enkä leikkinyt vaikeasti saatavaa.
Hyvä on.
Kotikentällään Neff oli aggressiivisempi ja minä leikin mukana.
- Olen hulluna sinuun, kulta. - Minäkin olen hulluna sinuun, Walter.
Tuo hajuvesi. Minkäniminen se on?
"Hyväile minua".
Hassu.
Hajuvesi on sen nimistä.
- Huvittaisi juoda lasillinen. - Minulla on vain bourbonia.
Minä sekoitan juomat.
Istu tuonne.
Halusin hänen taintuvan nopeasti. Laitoin juomaan 15 milligrammaa Afrodisiamilia
ja toivoin, että se tehoaisi ennen kuin hän yrittäisi tiirikoida lukkoani.
Anteeksi, Walter. En mene tämän pitemmälle ekatreffeillä.
En tiennyt mitä etsin, mutta se mitä löysin oli dynamiittia.
Immer Essenin viimeisen risteilyn matkustajaluettelo.
Se oli sama kuin Carlottan "Vihollisten" lista.
Yksi nimi tuntui tutulta. Cody Jarrett, Immer Essenin kapteeni.
Menin kirjastoon etsimään kaiken mahdollisen kapteeni Jarretista.
"Järjestettiin pidätetyksi, koska hän tiesi liikaa."
"Mutta hän kieltäytyy paljastamasta tietojaan muille kuin äidilleen."
Toivoin saavani selville, miksi Immer Essenin risteilyn matkustajia
kolkattiin yksi kerrallaan.
He kaikki olivat varmaan nähneet jotain. Mutta mitä?
Mitä sinä luulet?
Luulen, että nautit naiseksi pukeutumisesta.
Jarretin äiti on ainoa vieras, jolle hän puhuu.
Ja taidan näyttää niin paljon häneltä, että saan lahjan äitienpäivänä.
Rigby, odota.
Älä kutsu minua Rigbyksi.
Olen huolissani. Siitä asti kun sait selkääsi,
olen nähnyt painajaisia, että sinulle tapahtuu kauheita asioita.
Välitän sinusta, Rigby.
Mitä?
Minä välitän sinusta.
Mikä hätänä?
Sinä. Sinä olet hätänä.
Teinkö jotain väärin?
Joo. Olet hiipinyt sisälleni.
Olet saanut minut pohtimaan tyhmyyksiä, kuten aseen panemista naulaan.
Muuttumista yhden naisen mieheksi.
Asettumista muratin peittämään mökkiin,
takapihan lehtien haravoimista,
appelsiinimehun puristamista sinulle aamuisin.
Tekisitkö sen minulle?
- Joo, tekisin. - Voi, Rigby.
Cody Jarretin äiti.
Terve, äiti.
Nimeni on Reardon. Minulla on tärkeitä uutisia.
Teeskentelethän, että olen äitisi?
Lehdessä luki, että lentävä jakoavain osui päähäsi konepajassa.
Carlottan ystävät ovat kimpussasi, koska tiedät liikaa.
- Tajuan, mitä tarkoitat. - Eli lentävä jakoavain ei ollut sattumaa.
Luulin hetken, että se oli.
Sellaista voi sattua uudestaan, joten...
Vartija epäilee. Käyttäydy kuin olisin äitisi.
- Toki. - Teeskentele että itken. Lohduta minua.
Rauhoitu, äiti.
Sano jotain sellaista kuin: "Ei, äiti. Kuuntele."
Ei, äiti. Kuuntele.
Se meni hyvin. Oikein hyvin.
Niin kauan kun muut vangit pääsevät sinuun käsiksi, et ole turvassa.
Mutta minulla on suunnitelma.
Warden Dudley oli minulle palveluksen velkaa.
Pyysin että saisin esiintyä vankina, jotta voisin pitää Jarrettia silmällä,
ehkä saada selville jotain Carlottasta.
Opin nopeasti. Jarrett oli suunnitellut vankilapaon siksi yöksi.
Minut kutsuttiin mukaan ase ohimolla. Kun minut tungettiin konttiin,
tajusin että hän oli Carlottan ystävä, ja minä olin heidän vihollisensa.
Ryley, mene etupenkille. Ja sinä ajat.
Poukkoilin siinä kontissa pitkän ajan.
Viiden tunnin jälkeen olin luopunut säännöllisen ruoansulatuksen toivosta.
Päätin jututtaa kapteeni Jarrettia.
Hei, Cody.
- Miten menee, kumppani? - En voi hengittää.
- Tunkkaistako? Saat vähän ilmaa. - Kiitos.
Hänen huulensa olivat lämpimät, eikä käteni ollut ainoa jäsen, jota pakotti.
Sydämiämmekin pakotti.
Aioin suudella häntä kaikilla kasvojeni huulilla,
siirtää hänet sitten naapurihuoneeseen, asettaa hänet sängyn viereen,
ottaa vaimoksi, ja aloittaa hupikoneen.
Suunnitelmani toimi hyvin kunnes...
- Panit sormesi luodinreikään. - Anteeksi, Rigby.
Kyllä minä selviän.
Asettuisitko makuulle?
Haen apteekista jotain käteesi.
Sataa kovasti. Soita taksi. Kiirehdi takaisin.
Minua huvittaisi suudella.
Älä aloita ilman minua.
Haloo?
- Minä tässä, Margaret. - Kuka?
- Margaret. - Margaret?
Margaret Croyden.
Margaret Croyden? En jaksa uskoa tätä,
- en voi uskoa että soitat. - Olisin soittanut aikaisemmin...
- Et olisi soittanut. - Täällä on niin hiljaista.
Victor on viikonlopun poissa vai?
Anteeksi. Ei kiinnosta.
Koska olen rakastunut. Joo, todella.
Pari päivää sitten sanoin naiselle jotain, mitä en uskonut ikinä sanovani.
Sanoin " Haluan asettua muratin peittämään mökkiin kanssasi",
haravoida lehtiä takapihalta,
"puristaa appelsiinimehua sinulle aamulla. "
Puhuin Victorin kanssa. Hän suostuu avioeroon.
Kuule. Tule tänne huomenna. Ajetaan takaisin yhdessä.
Lhanaa! En malta odottaa hypähtäväni takaisin elämääsi.
Ei käy, Margaret. Soita taas 12 vuoden päästä.
Hyvä on, kulta.
- Haloo? - Hra Reardon,
olen päättänyt sulkea tämän jutun tästä hetkestä lähtien.
Sekki postitetaan sinulle huomenna.
Älä yritä ottaa minuun yhteyttä, sillä menen matkoille vähäksi aikaa.
Juliet, piteleekö joku asetta päätäsi vasten?
Juliet.
Puolikkaan viskipullon jälkeen en vieläkään uskonut.
Oliko Juliet hullu kuten siskonsa?
Oliko hän rakastunut taksikuskiin matkalla apteekkiin?
Vai oliko hänkin Carlotta-salajuonen jäsen, ja saanut minut ansaan?
Lopulta päädyin hyvin tärkeään johtopäätökseen.
Paskat hänestä.
Kaikki naiset ovat samanlaisia.
He kurottavat miehen kurkkuun, tarttuvat sydämeen ja repivät sen ulos.
He heittävät sen lattialle ja tallovat sen korkeilla koroillaan.
He sylkevät sen päälle, panevat sen uuniin, ja paistavat sen hengiltä.
He viipaloivat sen, läjäyttävät paahtoleivän päälle
ja tarjoilevat miehelle syötäväksi.
He odottavat miehen sanovan: "Kiitos, kulta, se on herkullista."
No, se ei ole herkullista, Juliet Forrest.
Se on mätää.
En välitä, vaikka en kuulisi sinusta ikinä.
- Juliet? - Tässä puhuu Alan.
Alan?
- Älä nyt leiki, Marlowe. - Enkö ikinä pysty narraamaan sinua?
Et.
Kuule, Marlowe.
Juliet on lähtenyt, ja tuntuu kuin minua olisi lyöty märällä paistinpannulla.
Miten pirussa saan elämäni kokoon?
Alan tajuta, että on parempi, jos voi odottaa jotakin.
"Odottaa." Kuten mitä? Työtä?
En saa tästä jutusta otetta.
En edes tiedä kuka hemmetti se Carlotta on.
Saatko käsiisi Etelä-Amerikan kartan?
- Joo. Onko sinulla jotain mielessä? - Etsi Peru.
Löysin.
Rannikolla on pikkukaupunki nimeltään Paita.
Kerro missä se on.
Se on pikkuruisen saaren vieressä, jonka nimi on...
Senkin jääkäri. Carlotta.
Hitto. Se ei olekaan naisen nimi.
Se on paikka.
- Kiitos, Marlowe. Olen sinulle velkaa. - Hyvä.
Lähden Carlottalle välittömästi.
Vaikka Juliet onkin poissa, aion ratkaista tämän jutun,
vaikka miten monta tappajaa olisi mukana, vaikka Juliet olisi yksi heistä.
Mistäpäin Carlottaa pitäisi aloittaa etsinnät?
Lahden rannalla on pieni kahvila.
Kun saavuin, ajattelin sanoja, jotka Marlowe oli sanonut 15 vuotta sitten:
"Kuollut mies ei palttoota kaipaa."
Kuollut mies ei palttoota kaipaa.
En vieläkään tiedä mitä se tarkoittaa.
Carlotta oli kaupunki, jossa hankaluudet kirjoitettiin ilman d: Tä,
ja jos sitä yritti oikaista, joutui hengiltä.
Tiesin että olin oikeassa paikassa.
Siellä oli Kitty Collins, tyttö, joka jätti minut Santa Barbaraan.
Señor Reardon.
Manuel Alesandro.
Ei aivan.
Carlos Rodriguez.
- Carlos Rodriguez? - Sí.
Ennen sodan alkua välitimme kapinallisille aseita.
Ai, joo.
Olet jepari.
Sí.
Olen liittynyt järjestelmään.
Sehän hyvä, Carlos. Olen tekemässä tutkimuksia. Ehkä voit auttaa.
Carlottalla on paljon tutkittavaa.
Koko saari on kuin ruutitynnyri.
Täällä on kireyttä, mädän hajua.
Siksi olenkin tullut. Ottamaan selville mikä haisee.
Varo läskiä, joka hikoilee kovasti.
Entä Kitty Collins?
Hän ei hikoile yhtä paljon, mutta on yhtä vaarallinen.
Sanotaan, että hän on yksi heistä.
Ketä "he" ovat?
Kukaan ei tiedä. Vain he tietävät, keitä "he" ovat.
Mutta täällä on mies. Nimeltään Arroz. Rice.
Kitty Collins on rakastunut häneen.
Hän on tappaja.
Rice?
- Kiitos, Carlos. - De nada, señor.
- Mihin olet majoittunut? - Hotel Guanoon.
Pidän yhteyttä.
Cuidado, Señor Reardon.
Cuidado, Carlos.
Halusin Kitty Collinsin kertovan "heille", että olin kaupungissa,
joten heitin viiden pesetarian kolikon kulhoon.
Kolahdus sai hänet katsomaan minuun päin.
Se viiden pesetarian kolikko oli paras sijoitukseni.
Seuraavana päivänä sain ison saaliin koukkuun: Läskin, joka hikoilee kovasti.
- Señor? - Ei alkoholia. No, ehkä olut.
Sí, señor.
Raaka viina menee jalkoihini.
Hetkinen vain, hra Rigby.
Tiedämme kuka olette, hra Rigby.
Minua kiinnostaa. Kuka minä olen?
Voisitte olla mies, joka saa 10.000 dollaria siitä,
että lähtee tästä haisevasta kylästä.
- Voisinko? - Tiedättekö, kuka minä voisin olla?
Notre Damen kyttyräselkä?
Voisin olla mies, joka antaa teille sen 10.000 dollaria.
10.000. Minä teille, niin vain.
Anteeksi. Palkkioni haisevista kaupungeista lähtemisestä on 11.500
ja suukko huulille Carmen Mirandalta.
Luovuta se "heille". Huone 204.
Huone 204, señora.
Sisään.
Aivan täsmällisesti, Kitty. Olenkin odotellut.
Luulin että olisit tullut viime yönä.
- En ajatellut kovin selkeästi viime yönä. - Kerro lisää.
Olen juuri näes saanut selville jotain, Rigby.
Kuka olet, mitä teet, ja miksi olet Carlottalla.
Olen tullut tänne lopettamaan leikkinne.
En tajua. Sinunlaisesi laatutyttö on rakastunut Ricenlaiseen tappajaan.
Kuka? Mitä? Miksi?
Kun rakastaa jotakuta,
ei kai ole mitään väliä ketä, mitä tai miksi.
Hänen rakastamistaan vain jatkaa.
Joo, eikö vain jatkakin?
Minusta tuntuu kuin...
Kaataisitko minulle toisen juoman?
Haloo?
- Mikä hätänä, amigo? - Paljonkin.
Tänään saapui lentokone, ja kaikki matkustajat puhuivat saksaa.
- Saksaa? - Ystävämme Rice oli siellä.
Hän sai paketin. Siihen oli merkitty tämä päivämäärä,
- ja "Lopulliset ohjeet". - Mistä tiedät?
Minun on määrä suojella Riceä, kunnes hän lähtee koneella Kitty Collinsin kanssa
tänä yönä Carlotta-festivaalin jälkeen.
Miksi kerrot tämän minulle?
Koska miljoonien viattomien henki...
Carlos?
Carlos.
Hitto.
Minne sinä ja Rice menette tänä yönä?
Mitä sinä tiedät koneesta, jossa on sakasalaisia?
Sakasa... Saksalaisia.
Sakasalaisia.
Täällä on kone jossa on salaisia.
Kone on kaupungissa.
Ethel Merman tuli siinä.
Mennäänkö katsomaan Ethel Mermania?
Minä ostan kaksi lippua.
Anna kun laitan pyjaman päälle, niin olen valmis.
Olin tehnyt aikoinani loistavia tekoja.
Se, että pyysin Kitty Collinsia kaatamaan juoman, ei kuulunut niihin.
Kun tulin tajuihini, pystyin ensin erottamaan vain valon ja pimeyden.
Sitten näin tuntemattomat kasvot. Mutta tokkurassakin
tiesin että hän oli yksi salaliiton isoista kaloista: Rice.
No, uskoakseni tämä panee jutun pakettiin.
- Minä panen sinut köysiin. - Mutta sinä olet se, joka kuolee.
Paras saada se näyttämään hyvältä. Jos minulle tapahtuu mitään, FBI...
Se näyttää luonnolliselta.
Rigby Reardonin tutut tietävät, etten kuolisi luonnollisella tavalla.
Luuletko että jäisit lavertelemaan?
Olet puhunut jo liikaa.
Lopeta, Rice.
Et nouse siihen koneeseen tänä yönä. Haluan ne paperit.
Aion kävellä ulos tästä huoneesta. Sinä et ammu.
Enkö?
Se oli varoituslaukaus. Enkä minä ammu niitä enää yhtä usein kuin ennen.
Rigby. Señor.
- Kuulin laukauksia. - Olen kunnossa.
- Rice meni tuonne. - Tule, Carlos.
Onko sinulla pyjama päällä? Señor, autan sen pois päältäsi.
En tarvitse apua pyjamani kanssa. Lopeta,
- Sí. - Carlos.
Sí. Älä huolehdi pyjamastasi, señor. Pidän siitä huolen.
Pois tieltä. Ajamme tappajaa takaa.
Perääntykää kaikki. Hän on kanssani.
Tulen läpi.
Señor.
Cuidado, señor. Cuidado.
- Perääntykää. - Cuidado.
Señor. Pyjamasi.
Unohda pyjama.
- Oletko kunnossa? - Se on vain luoti.
Vaimoni Carmelita imee sen ulos. Jatka, señor.
Äläkä huolehdi pyjamastasi. Pidän huolen siitä.
FIESTA de CARLOTTA
"Lopulliset ohjeet".
Vai se heidän pelinsä on.
"Rasmussen Place".
En ollut lainkaan odottanut näkeväni Julietia ja hänen isäänsä elossa,
puhumassa hovimestarinsa kanssa, joka oli natsiunivormussa.
Joo. Se selitti paljon.
Ainakin miksi Juliet osasi kääntää saksaa.
Minua oli pidetty pilkkana.
Muttei ollut liian myöhäistä oikaista asiaa.
No niin, tassut ilmaan. Portaille. Liikettä.
Luokkakuvan aika. Pitkät taakse, lyhyet eteen.
Istukaa. Pidelkää toisianne käsistä.
Hymyilkää nyt.
- Sehän sievää. - Rigby...
Hiljaa. Pysy paikallasi, senkin iljettävä, natsivalehtelija.
Rigby.
Olisinpa tiennyt. Rakastuin naiseen, joka piti minua pilkkanaan.
Ei, hra Reardon. Hän ei pitänyt teitä pilkkanaan.
Minä pidin. Hovimestarina esiintyminen, alhaisten rotujen palvelu kaiveli minua.
- Mutta huijasin kaikkia. - Näetkö, Rigby? En pettänyt sinua.
- Kuinka osasit tulla tänne? - Marlowe kertoi.
Niin löysin isän. Haistoin hänen juustomuottinsa.
Anteeksi että keskeytän herkän kohtauksen,
mutta meidän on toteutettava suunnitelmamme.
- Kuka sinä oikein olet, saku? - Kenttämarsalkka Wilfred von Kluck.
- Palveluksessanne. - Von Kluck?
Entinen Hitlerin salaisten asejoukkojen päällikkö.
Imartelette minua. Mistä tiesitte?
Olen selvittänyt koko iljettävän juonenne.
Miten huijasitte Forrestin avustajaksi. Miten agenttinne lensivät tänne.
Führerin armeijan parhaat upseerit.
- Entisen armeijan. - Toistaiseksi.
Mutta me nousemme taas.
- Sepä nähdään. - Miten isää käytettiin?
Tämä suippoaivo sai selville, että isäsi oli kehittänyt juustomuotin,
joka pystyi sulattamaan kallioita, puita ja vuoria.
Hän laati suunnitelman koko Yhdysvaltojen sulattamiseksi.
Ensiksi isäsi antoi tälle sialle tietoja, koska...
Olkaa hyvä, hra Reardon. Sallikaa minun kertoa tarina.
- Isänne myötäili... - Hra Reardon.
Tällaisissa tilanteissa on tapana, että suunnitelman keksijä kuvailee sen.
Pyydän anteeksi. On myös tapana, että etsivä kertoo miten hän selvitti sen.
Ei, se on minun oikeuteni.
Pystyimme hämäämään tri Forrestia esiintymällä humaanina järjestönä,
joka aikoi poistaa nälän kypsyttämällä juustoja nopeammin.
- Kun hän tajusi mitä he tekivät... - Hän kokosi listan agenteistamme...
- Ja näytti aikovan mennä FBl: N luo... - Meidän täytyi huumata ja tuoda hänet...
Tänne, lavastamalla kuolema jottei sitä tutkittaisi...
Mutta kun muottia testattiin läheisellä pikkusaarella...
Immer Essen purjehti ohi. Eräät matkustajat näkivät saaren sulavan...
Siksi heidät merkittiin "vihollisiksi".
Neffin täytyi peruuttaa kaikki risteilyt, ja...
Ystävämme alkoivat järjestelmällisesti eliminoida kaikki laivalla olleet.
- Schweinehund. - Runkku.
Nyt olemme valmiit. Agenttimme ovat juuri palanneet
sijoitettuaan juustopommeja kautta Amerikan.
Amerikan tuhouduttua me voitamme seuraavan sodan.
Ja sitä seuraavankin.
Kun nämä katkaisimet kytketään, sekaantuva maanne hajoaa
kuin homeinen Liederkranz-kimpale.
Pitele muottia, Kluck. Noita katkaisimia ei kytketä.
Und minäpä luulen että kytketään.
Halt ihn!
Hyvä.
Anteeksi että estin teitä tulemasta sankariksi, Herr Reardon.
Oikeastaan ikävää, että olemme vastakkaisilla puolilla.
Lhailen sinnikkyyttänne. Eri olosuhteissa
olisin ehkä antanut teidän elää, ehkäpä hovimestarinani.
Entä mitä olisitte tehnyt minusta, Herr kenttämarsalkka?
- Mitä? - Sanoin,
minkä aseman olisin saanut teidän "Uudessa järjestyksessänne"?
Juliet. Mitä sinä puhut? Hän on natsi. Älä anele natsilta.
Voisinko olla teidän Reinemachefrau?
Ja, voisitte olla se.
- Mikä se on? Mikä se on? - Kertokaa hänelle.
- Reinemachefrau. - Rrrreinemachefrau.
Se tarkoittaa, että hänestä tulisi siivooja.
Siivooja.
Selvä, muiden seuraan. Lähdetään. Liikettä.
Hyvää työtä, Juliet. Hae Carlos Rodriguez tänne.
Hyvä on.
Teidän aseenne ei pysäytä meitä, Herr Reardon.
Olemme antautuneita asiallemme, ja uhraamme itsemme.
Tuossa aseessa on vain kuusi luotia. Meitä on yhdeksän.
Joten vähintää kolme jää eloon kytkemään nuo katkaisimet.
Okei. Mutta kuka voittaa lotossa
ja kuka häviää?
Pelkurit. Typerykset.
Teen sen itse.
Anteeksi, kaveri. Olet lopussa.
En aivan.
Ainakin saimme
Terre Hauten Indianasta.
Hitto. Sinne oltiin rakentamassa uutta kirjastoa.
Carlos, pane nämä hiipparit häkkiin.
Mielelläni.
No niin, hiipparit. ¡Vámonos! Lähdetään.
Schweinehunds. Sikahurtat.
Pirua käy sääliksi, kun teitä alkaa tulla porukalla.
Señor Reardon, milloin lähdette Carlottalta?
Seuraavalla koneella, Carlos.
Minulle jää neljä tuntia pestä ja silittää pyjamasi.
Ei kiitos, Carlos.
En usko että tarvitsen enää pyjamaani.
Mikä mies.
Mitä sinä teet?
Asettelen pippeliäsi.
Kun rysähdit ikkunan läpi, se liikahti paikaltaan.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Pippeliäni ei ole aseteltu sillä tavalla pitkään aikaan,
etenkään kerjäämättä.
Joten siinä se oli - Carlotta-mysteeri,
siistiin pakettiin käärittynä.
Kun seisoin ja suutelin Julietia, en ajatellut muuta kuin aseen panemista naulaan
ja loppuelämäni viettämistä siinä muratin peittämässä mökissä.
En tajunnut alkuunkaan, että vajaan vuoden kuluttua
me kaksi joutuisimme vielä jännittävämpään seikkailuun,
joka tulee pian paikalliseen elokuvateatteriinne,
ja siinä voi olla Juliet alastonkohtauksessa.
LOPPU
elokuvassa Vainottu
elokuvassa Valitan, väärä numero!
Elokuvassa Tuhlattuja päiviä
elokuvissa Tappajat, Houkutus
elokuvassa Tappajat
elokuvissa Syvä uni, Hermot pinnalla, Pimeä käytävä
elokuvassa Vaarallisia valheita
elokuvassa Kohtalon avain
elokuvassa Lasiavain
elokuvassa Rakkauden valhe
elokuvissa Väärin eletty vapaus, Kohtalon tuomio
elokuvassa Väärin eletty vapaus
elokuvassa Lain ulkopuolella
elokuvassa Nainen ilman omaatuntoa
elokuvassa Valkoinen hehku
elokuvassa Ikuinen sävel
elokuvassa Houkutus
"KUOLLUT MIES El PALTTOOTA KAIPAA" OLI EDITH HEADIN VIIMEINEN FILMI.
HÄNELLE, JA NIILLE LOISTAVILLE TEKNIKOILLE JA LUOVILLE IHMISILLE
JOTKA TEKIVÄT 1940- JA 1950-LUKUJEN FILMEJÄ,
TÄMÄ ELOKUVA ON KIINTYMYKSELLÄ OMISTETTU